Suurepsist põhjarannikut mööda lääne poole minnes on Hirmuste küla. Hirmuste nime seostub rahvamütoloogia ´hirmuga ´, kuid ajalugu räägib muud. Kohanimena ulatub Hirmuste 16.sajandi keskpaika: 1565.aastal märgitakse siin üksjagu Hinrich ja Bengtt Harmansonsoni, millest võib järeldada, et neist kui üksjalgadest ehk uudismaa raadajatest varasemat ajast Hirmuste nime otsida ei ole mõtet. Mehed on Hermanni pojas. 1576.aastal kirjutatakse nende nimed juba Hermeste Benth ja Hinrich, 1599.aastal Hermista. Siit aga kajab Hirmuste nimi läbi juba üsna äratuntavana.
Ka Hirmuste on andnud nõialegende.
Elanud Kõpu poolsaarel vanasti kaks venda: Lüll Hirmuste külas ja Köön Suurepsi külas. Mehed polevat tahtnud tavalisi teenijaid pidada, sest need jõudnud vähe ning nõudnud palju süüa, seepärast ihanud nad enesele kratte. Ühel talvel läinudki nad kahekesi üle jää saaremaalt tööjõudu nõutama. Läinud nõia tallu, kust pidanud enestele vaimud saama. Nad võetud lahkesti vastu ja jäetud ja öömajale. Enne magamaheitmist võetud kummagi venna käest kopikane raha ja pandud ahi suurte pakkudega küdema. Enne magama heitmist hoiatatud veel, et nad ei tohtivat mingisugust palvet lugeda ega jumala nime suhu võtta. 
Lüll teinud nii, nagu kästi, ja uinunud kohe. Öösel tulnud nõid nende juurde, võtnud mõlema venna nimetissõrmest kolm tilka verd. Meestelt võetud vere tilgutanud ta kopikaste rahade peal., määrinud need verega üle ja visanud küdevasse ahju. Ise lugenud rahadele sõnad peale ja lausunud:” Põlegu need hinged viimsel päeval põrgus nii, kui need rahad siin tules põlevad!” 
Sellest päevast peale hakanud vennad kord-korralt rikastuma ja teinud läinud järjest rikkamaks. 
Ühel jõululaupäeval keetnud Lülli naine perele suppi: valanud ämbrist vett katlasse ja pannud puid pliidi alla, muud ei midagi. Kui õhtul pere sööma istunud, tõstetud aga katlast korralik paks ja rasvane hernesupp lauale. 
Lüll elanud surmani rikkana. Kui ta surnud, juhtunud niisugune asi, et kui puusärki tahetud surnuaeda viima hakata, pole kaks rammusat hobust jaksanud surnuvankrit paigast nihutada, nii raske olla patu koorem olnud. Mindud siis külast kolmandat hobust lisaks laenama. Suure vaevaga vedanud kolm hobust puusärgi surnuaeda aga olnud ise üleni valges vahus. 
Lüll olnud viimane surnu, keda olevat maetud Kalana kabeli juures asunud surnuaeda. 

Lüll osutub olevat ilmselt reaalselt ajaloos eksisteerinud isik. 1609.aasta Hiiumaa maaraamat märgib Kõpu vakuses meest nimega Lyll Petripoike, kes koos Steffan Petripoikega peab siin poole adramaa suurust talu. Kas too Lüll just Hirmustes elas, jääb lahtiseks.